Додати в закладки
![Додати в закладки links.i.ua](/social/linksiua.gif)
![Додати в закладки uca.kiev.ua](/social/ucakievua.gif)
![Додати в закладки facebook.com](/social/facebook.gif)
![Додати в закладки google.com](/social/google.gif)
![Додати в закладки del.icio.us](/social/delicio.gif)
![Додати в закладки technorati.com](/social/technorati.gif)
![Додати в закладки bobrdobr.ru](/social/bobrdobr.gif)
![Додати в закладки moemesto.ru](/social/moemesto.gif)
![Додати в закладки memori.ru](/social/memori.gif)
![Додати в закладки linkstore.ru](/social/linkstore.gif)
![Додати в закладки news2.ru](/social/news2.gif)
![Додати в закладки rumarkz.ru](/social/rumarkz.gif)
![Додати в закладки smi2.ru](/social/smi2.gif)
![Додати в закладки zakladki.yandex.ru](/social/zakladki.gif)
![Додати в закладки ruspace.ru](/social/ruspace.gif)
![Додати в закладки mister-wong.ru](/social/misterwong.gif)
![Додати в закладки toodoo.ru](/social/toodoo.gif)
![Додати в інші сервіси закладок](/social/sm-share-uk.gif)
![RSS - Стрічка новин сайту.](/rss/rss_button.png)
Переклад
![Натисни для перекладу. Сlick to translate.](http://translate.googleapis.com/translate_static/img/mini_google.png)
![]() Вхід в УЧАН Анонімний форум з обміну зображеннями і жартами. |
|
![Завантажити книгу Завантажити книгу](/ukrkniga-text/work/addbook.png)
Скачати одним файлом. Книга: Вальтер Фон Дер Фогельвейде Поезія Переклад Леоніда Первомайського та Петра Тимочка
Вальтер Фон Дер Фогельвейде Поезія Переклад Леоніда Первомайського та Петра Тимочка
© Walther von der Vogelweide
© Л.Первомайський ("Під липою..."), 1970; П.Тимочко (Любовне кредо, Мінливий світ), 1999
Джерело: Література західноєвропейського Середньовіччя. Вінниця: Нова книга, 2003. 464 с. - С.: 262-264.
Сканування та коректура: Aerius (ae-lib.org.ua), 2004
Зміст■ ■ ■
Під липою
В зеленім лузі,
Ген недалечко від ріки,
Як після свята,
Трава прим'ята
І потолочено квітки.
Співав там соловей в гаю,
Тандарадай,
Солодку пісеньку свою.
Прийшла я смерком
У луг зелений,
А він раніш туди прийшов;
Зустрілись ми -
І в серці в мене
Зашумувала ніжна кров.
Ми цілувались? Раз до ста!
Тандарадай,
Глянь, як горять мої уста!
Він не вагався -
Послав уміло
З чудових квітів постіль для нас,
Та ще й сміявся
Сердечно й мило;
Коли б прийшов туди хто з вас,
Троянда б вам розповіла,
Тандарадай,
Де головою я лягла.
Приліг мій милий
Близенько скраю, -
О милий боже, о честь моя!
Що ми робили,
Ніхто не знає
У цілім світі - лиш він, та я.
Та пташка крихітна одна,
Тандарадай,
Але не скаже і вона.
ЛЮБОВНЕ КРЕДО
Що за скарги хтось питає
мов диявол шепче тихо: все в житті мана
дехто дні даремно гає
ради мук і втіх кохання, тож не дивина
що зневіривсь посумнів
хто ж гадав би
що з кохання мав би
хай послухає мій спів
Всі говорять про любов
правда тільки дехто зрідка знав солодку мить
до чеснот з любов'ю йшов
а без неї жодне в світі серце не горить
всемогутня пані ти,
о любове
почуття чудове
втіх без тебе не знайти
Вірю що любов моя
принести одвітну радість має в майбутті
та коли ясна зоря
лиш обман то мало втіхи буде у житті
хай мене пізнавши страсть
в ній заграє
серце запалає
хай мені блаженство дасть
В душу глянула б мені
то прихильною до мене стала би вона
та біда що в наші дні
чути лиш слова солодкі, всюди фальш одна
що й жінки не знають де
правда в слові
від любові
нас бува лиш мука жде
Хто ж лукавити готов
і жінок в оману вводить, робить зло для всіх
бо хіба бува любов
там де йдуть оманним шляхом до коротких втіх
Жінко, честь тобі й хвала
я співаю
і чекаю
ласк твоїх твого тепла
МІНЛИВИЙ СВІТ
Світе, хоч я твій слуга
ти тікаєш геть чомусь
наче дим і пилюга
я ж услід щосили в'юсь
вийся без упину
я свою годину
вижду і тебе покину
Світе, я зі справ твоїх
вибрав лиш одну свою
і не тільки для утіх
сили всі їй віддаю
я самим собою
завжди був з тобою
все життя твоїм слугою
Світе, я прошу, не злись
прагну ж бо і я платні
в вічі ти мої дивись
другом будь частіш мені
вмієш ти зогріти
горем отруїти
все в твоїх руках, о світе!
Любиш ти чи ні мене
не скажу та знаю я
що люблю усе земне
в тім уся любов моя
чи тобі замало
і мені пристало
більш співати ніж бувало?
Світе, вваж моє прохання
мудрих будь-коли нас любиш
вважиш дурнів побажання
то лише себе погубиш
поки є чесноти
стародавні доти
люди вчаться зло бороти
© Aerius, 2004
Текст з ae-lib.org.ua
Книга: Вальтер Фон Дер Фогельвейде Поезія Переклад Леоніда Первомайського та Петра Тимочка
ЗМІСТ
1. | Вальтер Фон Дер Фогельвейде Поезія Переклад Леоніда Первомайського та Петра Тимочка |
На попередню
|